06.04.2018										№ 365

Про затвердження Методики 
визначення базового рівня споживання 
теплової та електричної енергії для 
бюджетних закладів міста Кременчука

З метою реалізації державної політики енергозбереження та створення економічних і організаційних умов для ефективного використання та економії теплової та електричної енергії в бюджетних закладах міста Кременчука, відповідно до ст. 27, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 3 Закону України "Про енергозбереження", виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області

вирішив:

1. Затвердити Методику визначення базового рівня споживання теплової та електричної енергії для бюджетних закладів міста Кременчука (далі – Методика) згідно з додатком.
2. Відділу енергоменеджменту та енергетики виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області провести розрахунки базових рівнів відповідно до Методики та винести на затвердження виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.
3. Комунальному підприємству «Кременчуцька Муніципальна Енергосервісна Компанія» користуватися показниками, розрахованими відповідно до Методики для визначення рівня зниження споживання енергоресурсів в ході реалізації Проекту «Підвищення енергоефективності громадських будівель у м. Кременчук».
4. Оприлюднити рішення відповідно до вимог законодавства.
5. Контроль за виконанням рішення покласти на заступника міського голови Декусара В.В.

Міський голова								В.О.МАЛЕЦЬКИЙ
Додаток
до рішення виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області

Методика
визначення базового рівня споживання теплової та електричної енергії 
для бюджетних закладів міста Кременчука

Вступ

Основою для оцінки ефективності реалізації енергозберігаючих проектів та запровадження системи стимулювання ощадливого використання енергоресурсів є необхідність визначення економії паливно-енергетичних ресурсів, досягнутої за рахунок впровадження енергоефективних заходів. Обсяг такої економії має визначатися як різниця між базовим рівнем енергоспоживання (з врахуванням дотримання санітарних норм) та фактичним рівнем енергоспоживання після реалізації енергоефективних заходів.

1. Загальні положення

1.1.	Сфера застосування

Ця Методика розроблена для визначення базового рівня споживання теплової та електричної енергії закладами бюджетної сфери міста Кременчука для розрахунку ефекту від впровадження заходів в рамках реалізації Проекту «Підвищення енергоефективності громадських будівель у м. Кременчук».
Метою Методики є:
- забезпечення єдиної методології при розрахунках базових рівнів споживання теплової та електричної енергії закладами бюджетної сфери міста Кременчука;
- забезпечення розрахунку обґрунтованих обсягів споживання теплової енергії для кожної окремої будівлі з дотриманням санітарних умов усередині приміщень;
- забезпечення можливості аналізу обсягів споживання теплової та електричної енергії для визначення найбільш ефективних методів їх зниження;
- орієнтація управлінської та господарчої діяльності установ бюджетної сфери міста Кременчука на раціональне використання та економію енергоресурсів. 
1.2.	Нормативні посилання

У цій Методиці є посилання на такі нормативні документи:
- 	Закон України «Про енергозбереження»;
- 	Закон України «Про теплопостачання»;
- 	КТМ 204 України 244-94 «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні», затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства України від 14 грудня 1993 р; – К.:ЗАТ «ВІПОЛ», 2001р. – 376с.;
- 	Міжгалузеві норми споживання електричної та теплової енергії для установ і організацій бюджетної сфери України, затверджені наказом Державного комітету України з енергозбереження від 25 жовтня 1999 р. № 91, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 березня 2000 р. за №175/4396. – К.:ЗАТ «ВІПОЛ», 2000р. – 104с.;
- 	ДСТУ 2339-94 «Енергозбереження. Основні положення»;
- 	ДСТУ 2420-94 «Енергоощадність. Терміни та визначення»;
- 	ДСТУ 3755-98 «Енергозбереження. Номенклатура показників енергоефективності та порядок їхнього внесення у нормативну документацію»;
- 	ДСТУ 2155-93 «Енергозбереження. Методи визначення економічної ефективності заходів по енергозбереженню»;
- 	ДСТУ Б В.2.2-21:2008 Будинки і споруди. Метод визначення питомих тепловтрат на опалення будинків;
- 	ДСТУ ISO 50006:2016 Системи енергетичного менеджменту. Вимірювання рівня досягнутої/досяжної енергоефективності з використанням базових рівнів енергоспоживання та показників енергоефективності. Загальні положення та настанова (ISO 50006:2014, IDT);
-	ДСТУ ISO 50015:2016 Системи енергетичного менеджменту. Вимірювання та верифікація рівня досягнутої/досяжної енергоефективності організацій. Загальні принципи та настанова (ISO 50015:2014, IDT).

1.3. Терміни та визначення понять

У цій Методиці терміни вживаються в таких значеннях:
базовий рівень споживання теплової енергії - умовний показник споживання теплової енергії будівлями до початку впровадження енергоефективних заходів, скоригований з урахуванням необхідності дотримання санітарних умов перебування персоналу та відвідувачів у будівлі;
базовий рівень споживання електричної енергії - умовний показник споживання електричної енергії будівлями до початку впровадження енергоефективних заходів, скоригований з урахуванням необхідності дотримання санітарних умов перебування персоналу та відвідувачів у будівлі;
градусо-день – характеристика клімату за порівняльний період;
споживач теплової енергії - юридична особа, що фінансується за рахунок коштів міського бюджету і якій належать теплоспоживаючі пристрої, що приєднані до системи теплоспоживання; 
споживач електричної енергії - юридична особа, що фінансується за рахунок коштів міського бюджету і використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок;
прилад обліку теплової енергії -  засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії;
прилад обліку електричної енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої електричної енергії;
моніторинг споживання паливно-енергетичних ресурсів (далі - моніторинг) - вид діяльності, направлений на збір та аналіз даних, що дає змогу зафіксувати кількісні показники ефективності використання теплової та електричної енергії, відслідковувати тенденції динаміки споживання паливно-енергетичних ресурсів, оперативно виявляти результати дії на об'єкти різноманітних процесів і факторів, здійснювати прогнозування споживання енергоресурсів.

2. Розрахунок базового рівня споживання теплової енергії

Головною складовою частиною оцінки ефективності енергозберігаючих заходів є визначення базового рівня споживання теплової енергії будівлями бюджетної сфери, яке складається з витрат теплової енергії на опалення, гаряче водопостачання та вентиляцію. 
Кількість спожитої теплової енергії на потреби закладу визначається приладом обліку теплової енергії. Як правило, застосовується один прилад обліку теплової енергії при її використанні на різні потреби (опалення, гаряче водопостачання та вентиляція), що ускладнює визначення фактичного споживання різними інженерними системами закладу.
За умови відсутності приладу обліку або виходу його з ладу нарахування за теплову енергію відбуваються відповідно до договірних навантажень.
В більшості закладів система механічної припливної вентиляції не працює, що є однією з причин недотримання санітарних умов в частині температури всередині приміщення та повітрообміну.
Базовий рівень фіксує існуючий стан теплоспоживання об’єкту за 3 роки, що передують впровадженню заходів з підвищення ефективності енергоспоживання, та коригується з урахуванням нормативних показників санітарних умов перебування людей у відповідних приміщеннях. За умови відсутності даних або впровадження інших заходів з підвищення ефективності енергоспоживання протягом зазначеного періоду даний термін може бути зменшений. Базовий рівень відповідає фактичному споживанню закладу за умови дотримання санітарних вимог та перевищує фактичне споживання за умови недотримання.
Величина економії теплової енергії залежить від ефективності її використання та від кліматичних умов. 
Щомісячний базовий рівень енергоспоживання визначається як:
	 , 	(1)
де і – базовий рівень споживання теплової енергії закладу, Гкал/місяць;
i – місяць, для якого розраховується базовий рівень;
  – базовий рівень споживання теплової енергії на потреби опалення, Гкал/місяць;
– базовий рівень споживання теплової енергії на потреби гарячого водопостачання, Гкал/місяць;
 – базовий рівень споживання теплової енергії на потреби вентиляції, Гкал/місяць.
Базовий рівень споживання теплової енергії розраховується, виходячи з:
 - даних про фактичне споживання теплової енергії за попередні 3 (три) календарних роки;
- даних про проектне теплове навантаження на опалення, вентиляцію та гаряче водопостачання;
 - договорів на теплопостачання.

2.1 Розрахунок базового рівня споживання теплової енергії на потреби гарячого водопостачання

За відсутності окремого вузла обліку теплової енергії на гаряче водопостачання та за наявності інформації про нарахування за спожиту теплову енергію на потреби гарячого водопостачання щомісячний базовий рівень споживання теплової енергії на потреби гарячого водопостачання для всіх місяців року визначається як: 
					,				(2)	
де – базовий рівень споживання теплової енергії на потреби гарячого водопостачання, Гкал/місяць;
– коефіцієнт, що враховує збільшення витрат теплової енергії на гаряче водопостачання в опалювальний період ,=1,25,  в міжопалювальний =1.
 – кількість робочих днів в місяці, для якого визначається базовий рівень споживання теплової енергії;
n – кількість місяців, по яким усереднювалось споживання теплової енергії на гаряче водопостачання; 
 – споживання теплової енергії відповідно до нарахувань за i-тий місяць, Гкал/місяць;
– кількість робочих днів в i-тому місяці, протягом яких відбувалося гаряче водопостачання (до робочих днів не відносяться період канікул в загальноосвітніх навчальних закладах);
За наявності інформації щодо подобового або щотижневого споживання теплової енергії в неопалювальний період базовий рівень теплоспоживання на потреби гарячого водопостачання для всіх місяців у Гкал/місяць визначається за формулою:
,		          		(3)
де – базовий рівень споживання теплової енергії на потреби гарячого водопостачання, Гкал/місяць;
 – споживання на потреби гарячого водопостачання за j-й період, Гкал;
– кількість робочих днів в j-тому періоді, протягом яких відбувалося гаряче водопостачання (до робочих днів не відносяться період канікул в загальноосвітніх навчальних закладах).
Для спрощення подальшого визначення економії рекомендовано користуватися характеристикою споживання теплової енергії закладом на потреби гаряче водопостачання, яка визначається за формулою:
					,				(4)
де   – узагальнена характеристика споживання теплової енергії закладом на потреби гарячого водопостачання, Гкал/добу.
Тоді базовий рівень споживання теплової енергії на потреби гарячого водопостачання для довільного періоду визначатиметься так:
	
					(5)

2.2 Розрахунок базового рівня споживання теплової енергії на потреби вентиляції

Розрахунок базового рівня споживання теплової енергії для потреб вентиляції виконується для будівель, в яких передбачається встановити нову систему вентиляції з рекуперацією тепла  За відсутності окремого обліку на потреби вентиляції місячний базовий рівень споживання теплової енергії на потреби вентиляції визначається за формулою:
					,		          (6)
де – базовий рівень споживання теплової енергії на потреби вентиляції, Гкал/місяць;
 – теплове навантаження системи механічної вентиляції (Гкал/год);
 – кількість днів роботи системи вентиляції;
 - середня кількість годин на день, коли працює система вентиляції;
 – нормативна температура внутрішнього повітря в закладі, ºС;
 – розрахункова температура зовнішнього повітря для вентиляції, ºС;
 – середня за і-й період температура зовнішнього повітря, ºС;
Для спрощення подальшого визначення економії рекомендовано користуватися характеристикою споживання теплової енергії закладом на потреби вентиляції, яка визначається за формулою:
		,			,	    			 (7)
де  – узагальнена характеристика споживання теплової енергії закладом на потреби вентиляції,  Гкал/(добу· 0С);
qвентмакс – теплове навантаження на систему вентиляції.
Тоді базовий рівень споживання теплової енергії на потреби вентиляції для довільного періоду визначатиметься так:
			     [Гкал/місяць], 				   (8)

де  - кількість годин роботи системи вентиляції в період, для якого визначається базовий рівень (фактичне – за умови, що вентиляція працює в проектному режимі, нормативне – за умови, що вентиляція не працює);
- коефіцієнт, що враховує температуру зовнішнього повітря:
			, якщо  ;
			, якщо .

2.3 Розрахунок базового рівня споживання теплової енергії на потреби опалення

За відсутності окремого обліку на потреби опалення та за умови, що вентиляційні установки не працюють, місячний базовий рівень споживання теплової енергії на потреби опалення визначається за формулою:
					,	     	  (9)
де – базовий рівень споживання теплової енергії на потреби опалення, Гкал/місяць;
 – кількість діб протягом і-го періоду, коли відбувалося теплопостачання на потреби опалення;
 – нормативна температура внутрішнього повітря в закладі, ºС ;
– середня фактична температура зовнішнього повітря за і-й період, ºС; 
– середня за і-й період температура внутрішнього повітря, за відсутності підтвердженої інформації про її величину приймається рівною , ºС;
– середня фактична температура зовнішнього повітря, протягом місяця для якого розраховується базовий рівень, ºС; 
– кількість градусо-діб в і-му періоді.
n – кількість періодів;
де – загальне споживання теплової енергії закладом протягом і-го періоду (враховуються лише місяці опалювального періоду: жовтень-квітень);
 – базове теплоспоживання на гаряче водопостачання для і-го періоду, розраховане згідно формул  (2) або (3).
Базовий рівень визначається для кожного місяця нормативного року. В якості нормативного року приймається умовний рік, протягом якого температура та кількість робочих днів по місяцям року відповідає усередненому показнику за 3 останні роки, що передують впровадженню заходів з підвищення ефективності енергоспоживання. В розрахунку базового рівня не враховується фактичне теплоспоживання, яке менше середнього значення теплової характеристики закладу для періодів з 1 по n з коефіцієнтом 0,8. Це дозволяє виключити періоди протягом яких спостерігалися значні «недотопи» та погіршення умов перебування відвідувачів та персоналу.
Коефіцієнт 0,8 розрахований на підставі даних спостереження за показниками споживання теплової енергії протягом 3 років та враховує кореляцію між зниженим споживанням і випадками «недотопів». 
Узагальнена характеристика закладу на потреби опалення визначається за формулою:
							(10)
або
				,			(11)
де  – узагальнена характеристика закладу на потреби опалення, Гкал/(доба ºС).
						(12)
В загальному випадку базовий рівень теплоспоживання для довільного місяця визначається за формулою:

			(13)
В разі, якщо інформація по всім або частині показників, зазначених в Методиці, відсутня (відсутні прилади обліку, відсутня проектна документація, нова будівля, будівля після реконструкції тощо), розрахунок базового рівня ведеться на основі енергетичних аудитів, паспортів та сертифікатів.

2.4 Рекомендації щодо коригування плану витрат на теплову енергію

Для планування витрат на теплову енергію на наступний рік має бути врахована інформація щодо:
- кліматичних умов;
- кількості днів, упродовж яких відбувається теплопостачання;
- реконструкції закладу;
- зміни режиму роботи робочого закладу;
- інформація щодо змін чисельності відвідувачів та персоналу.
Відповідальною особою, що фіксує або визначає вказану інформацію, є енергоменеджер структурного підрозділу виконавчого комітету, що призначений відповідним наказом.

2.5 Рекомендації щодо оцінювання ефективності впровадження проектів з підвищення ефективності споживання теплової енергії

Фактична величина економії або перевитрат теплової енергії визначається після закінчення звітного періоду виходячи з:
- температури зовнішнього повітря, протягом розрахункового періоду;
- кількості днів використання гарячої води, упродовж яких відбувається теплопостачання;
- кількості днів використання вентиляції, упродовж яких відбувається теплопостачання;
- кількості днів, упродовж яких відбувається теплопостачання;
- фактичних даних про кількість спожитої теплової енергії.
Перші чотири значення необхідні для адаптації базового рівня споживання теплової енергії до даних клімату та для використання протягом періоду верифікації. Базовий рівень теплової енергії для опалення, гарячої води та вентиляції перераховується відповідно до кліматичних умов верифікаційного періоду, використовуючи формули, наведені в розділах вище. 
Фактичне споживання теплової енергії в період верифікації використовується для порівняння з перерахованим базовим рівнем та для отримання економії теплової енергії за період верифікації. 
Фактична величина економії теплової енергії визначається за формулою:
		,	(14)
де   – базовий рівень споживання теплової енергії на потреби опалення, адаптований кліматичних умов в період верифікації;
– базовий рівень споживання теплової енергії на потреби гарячого водопостачання, адаптований до кліматичних умов в період верифікації;
 – базовий рівень споживання теплової енергії на потреби вентиляції, адаптований до кліматичних умов в період верифікації;
 – фактичне споживання теплової енергії в період верифікації;
 – базовий рівень споживання теплової енергії, адаптований до кліматичних умов в період верифікації.

3. Розрахунок базового рівня споживання електричної енергії

Базовий рівень споживання електричної енергії розраховується із усереднених показників обсягу споживання електричної енергії за обраний період. Всі дані, що використовуються для розрахунків, повинні ґрунтуватися на достовірній інформації показників приладів обліку електричної енергії, режимів роботи закладу тощо. 
Щоденний базовий рівень споживання електричної енергії за кожен місяць як індикатор для подальших розрахунків визначається за формулою:
					,					(15)
де  - щоденне споживання електроенергії за базовим числом робочих годин;
 - середнє споживання електроенергії за і-тий місяць (3 роки);
 - кількість робочих днів в і-тому місяці.
Базовий рівень не повинен змінюватись протягом періоду реалізації енергоефективних проектів (окрім випадків зміни призначення будівлі, введення в дію нового електрообладнання, впровадження заходів, що впливають на енергоспоживання поза рамками енергоефективних проектів, суттєвої зміни кількості персоналу та відвідувачів) і може перевищувати фактичне споживання електричної енергії закладом за умови недотримання санітарних норм.

3.1 Рекомендації щодо коригування плану витрат на електричну енергію

Для планування витрат на електричну енергію на наступний має бути врахована інформація щодо:
– кількості робочих днів;
– реконструкції закладу;
– зміни режиму роботи закладу;
– інформація щодо змін чисельності відвідувачів та персоналу.
Відповідальною особою, що фіксує або визначає вказану інформацію, є енергоменеджер структурного підрозділу виконавчого комітету, що призначений відповідним наказом.

3.2 Рекомендації щодо оцінювання ефективності впровадження проектів з підвищення ефективності споживання теплової енергії

Величина економії або перевитрат електроенергії визначається після закінчення звітного періоду, виходячи з базового рівня споживання електричної енергії, адаптованого до умов періоду верифікації, та фактичного споживання електроенергії версифікаційного періоду. Адаптація базового рівня здійснюється з урахуванням того, що кількість робочих днів будівлі може змінюватися, а також може змінюватись кількість годин роботи протягом дня.
Отже, адаптований базовий рівень споживання електроенергії визначається за формулою:
					,			(16)
де  - щомісячний базовий рівень споживання електроенергії, адаптований до умов версифікаційного періоду;
 - добові робочі години версифікаційного періоду;
 - добові робочі години в умовах базового рівня;
 - кількість робочих днів протягом місяця.
Фактична величина економії електричної енергії визначається за формулою:
					,				(17)
де  - досягнута економія електричної енергії;
 - фактичне споживання електроенергії в період верифікації.

Керуючий справами виконкому 
міської ради	Р.В.Шаповалов

Начальник
відділу енергоменеджменту та енергетики
виконавчого комітету 
Кременчуцької міської ради
Полтавської області						        Т.Д.АНДРІЄВСЬКА